![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEhZwWgVrVqhsEzdTggDFLnthqihGn5F6pvRpoXJKWKrAR7i-SsIt3UxTs2WGC67m2oPMH_MsMdvjW7Y4ppvKij_sXOG31EbdpKZ_Hx5q82ayzdCeLHdTY9AuG7H2WjNdpczMG2miZ3VcZfO/s1600/27e5e53dd03e7c923b69286f3441425c.jpg.jpg) |
Роль фізичних навантажень у розвитку дитини |
Головне оздоровче завдання фізичного виховання в дошкільному віці –
зміцнення здоров’я дитини шляхом вдосконалення всіх функціональних
систем його організму, підвищення працездатності, підвищення захисних
сил, стійкості та опорності до різних несприятливих впливів факторів
зовнішнього середовища (зниженої та підвищеної температури повітря,
води, сонячного випромінювання)
шляхом загартовування. Поряд з іншими
гігієнічними факторами (режимом дня, повноцінним харчуванням),
фізичне
виховання відіграє важливу роль у зміцненні здоров’я дитини, її
психічному і моторному розвитку.
Анатомо-фізіологічні особливості організму дітей дошкільного віку.
Кісткова система дітей дошкільного віку багата хрящовою тканиною, тому
кістки дитини м’які, гнучкі, не володіють достатньою міцністю, легко
піддаються викривленню і набувають неправильну форму під впливом
несприятливих факторів. До таких відносять фізичні вправи, що не
відповідають віковим особливостям дитячого організму, а також
невідповідність зросту дитини, розмірів меблів і неправильне положення
тіла. У дітей цього віку хребет відрізняється високою рухливістю.
Неправильні функціональні пози (лежання, сидіння, стояння) негативно
позначаються на його формі. Через них формується порушення постави.
У дітей молодшого шкільного віку м’язова система розвинена відносно
слабко, але до 5 років маса мускулатури значно збільшується, особливо за
рахунок мускулатури нижніх кінцівок Натренованість дрібних м’язів дуже
стане в нагоді дитині, коли вона піде до школи. Тонус м’язів спини і
живота має велике значення для формування постави дитини. Після того, як
м’язовий корсет зміцнюється досить, під впливом функції центральної
нервової системи та тренування у малюка виробляється правильна постава –
ключ до здоров’я внутрішніх органів.
Протягом дошкільного періоду розвитку людини відбувається виражена
перебудова діяльності серцево-судинної і дихальної систем. Збільшується
маса серця, його працездатність і адаптаційні можливості до фізичного
навантаження. Заняття фізичною культурою впливають і на функції
дихальної системи: зростає глибина дихання, легенева вентиляція,
посилюється забезпечення організму киснем. Для правильного гармонійного
розвитку дитини йому необхідна достатня рухова активність і помірне
фізичне навантаження.
Враховуючи особливості організму дитини дошкільного віку,
сформульовано вимоги до оздоровчих завдань фізичного виховання:
·
сприяти правильному формуванню кістково-суглобового апарату,
попередження порушення розвитку постави та плоскостопості;
· сприяти
розвитку всіх груп м’язів; · удосконалювати розвиток серцево-судинної та
дихальної систем;
· забезпечувати правильне функціонування внутрішніх
органів (травлення, виділення та інших);
· удосконалювати функцію
терморегуляції, тобто здатність організму підтримувати постійну
температуру тіла в різних умовах, тобто загартовуванню; · удосконалювати
діяльність центральної нервової системи за врівноваження процесів
збудження і гальмування, вдосконаленню рухового аналізатора, органів
почуттів.
У процесі фізичного виховання дошкільнят вирішуються освітні
завдання:
· формування рухових навичок і вмінь;
· розвиток фізичних
якостей: спритності, швидкості, гнучкості, рівноваги, окоміру і сили.
Рухові навички, сформовані у дітей до 7 років, складають фундамент їх
подальшого вдосконалення в школі. Правильно організоване фізичне
виховання сприяє нормальному розвитку центральної нервової системи,
розумовому розвитку дітей, формуванню психічних процесів: сприйняття,
мислення, пам’яті, уяви; проявляється активність, кмітливість,
винахідливість, нормалізується емоційна сфера, поліпшується сон.
Фізичні вправи – основний засіб фізичного виховання. З віком в
розпорядку дня фізичні вправи займають все більше місця. Для того, щоб
заняття фізичними вправами проводилися систематично,
важливо вдома
батькам разом з дитиною робити ранкову гімнастику, а також створити йому
умови для рухової активності, обладнавши спортивний куточок інвентарем
згідно з віком дитини (м’ячі, скакалки, «шведська стінка», велосипед) .
Заняття спортом
Коли дитині виповнилося 4 роки і вдосконалюється координація рухів
рук і ніг, і він до цього часу регулярно займався фізкультурою, його
можна долучити до занять спортом. Звичайно, відразу виключаються види
спорту, пов’язані з великим фізичним навантаженням. Найбільш
відповідними з них є ходьба на лижах, катання на ковзанах, їзда на
велосипеді. Починаючи з 5-6 літнього віку, діти можуть освоювати
елементи хокею, футболу, бадмінтону, художньої гімнастики. Особливо
гартує і підвищує імунні сили організму плавання. До того ж, це – один з
видів спорту, який розвиває тіло людини найбільш гармонійно. Але
приступати до навчання плаванню дитини необхідно тільки після
попереднього гарту повітрям і проведення курсу важливих обтирань тіла.
Заняття танцями
Танцювальні вправи, супроводжувані музикою, впливають на всі системи
організму, розвивають фізичні якості (спритність, швидкість), виробляють
плавність, виразність рухів, відчуття ритму, викликають позитивні
емоції, сприяють формуванню навички правильної постави. Організм
дитини-дошкільника знаходиться в періоді становлення функцій, їх
вдосконалення. Тому весь комплекс засобів фізичного виховання (фізичні
вправи, спортивні розваги, загартування, самостійна рухова активність
дітей) повинні забезпечити вирішення головного завдання – виховання
здорового, гармонійно розвиненої дитини, сприяти його адаптації до умов
шкільного навчання.